Turnul de control, răspunde.
Turnul de control, mă recepționezi?
SOS.
Am reintrat pe orbita pământului, se pare că am căzut într-o...
... ruptură între spațiu și timp.
Coordinatele mele sunt necunoscute. Ale aparatului la fel.
Senzorii indică că ar trebui să fie în New Mexico. Atmosfera e clară.
Mă recepționează cineva?
Ce naiba...
Nu reușesc să aflu coordinatele.
Unde mama dracului sunt?
Răspundeți! Să încerce cineva să ia legătura cu mine!
Dumnezeule...
Răspunde...
Urmăriți emisiunea "Today", cu Matt Lauer.
Am revenit cu dr. Rick Marshall, a cărui carte o puteți găsi de mâine în magazine.
Acum o lună, în Oslo, v-ați surprins colegii cu o teorie de-a dvs.,
care duce știința într-o nouă direcție.
- Paleontologia cuantică. - Paleontologia cuantică, exact.
Ce înseamnă mai precis asta?
Să spun așa, fără modestie, e chiar viitorul nostru, Matt.
E singura soluție reală la criza de combustibili fosili prin care trecem,
și se reduce la doar două cuvinte...
- Combustibili regenerabili. - Pe-aproape.
Deformare temporală.
- Deformare temporală? - Deformare temporală!
- Sunteți sigur de asta? - Sunt foarte sigur.
În cinci ani, cele 50 de milioane de dolari investite în cercetările mele...
Ați cheltuit 50 de milioane din banii dvs. pentru a studia deformările temporale?
Nu, din banii contribuabililor. Eu n-am 50 de milioane.
Iar acum vreți mai mult...
- Am explicat totul în carte. - Da, am prezentat cartea.
"Cealaltă mașină a mea e unu a timpului."
Editura Bantam. E pe Amazon.com...
În prezent trecem printr-o perioadă de reduceri substanțiale ale fondurilor.
Suntem în plină criză economică, iar dvs. cheltuiți 50 de milioane
pentru a studia deformările temporale.
Nu credeți că e un gest iresponsabil?
- Fumați? - Nu, fac un animăluț din baloane.
- Nu se fumează în studio. - Nu mi-a spus nimeni asta.
- Nu se fumează. - Bine.
Există cantități uriașe de energie transdimensională ce așteaptă să fie descoperite.
Astfel evităm criza energetică.
Ceri oamenilor să riște viitorul civilizației industriale
pentru ceea ce dvs. numiți dimensiuni paralele.
Ce spuneți de criticii dvs. care se îndoiesc de asta?
Ei spun că această teorie nu e știință, e împotriva științei, e chiar o prostie.
Cum le răspundeți?
- Criticii mei... - Criticii dvs. Sunt mulți.
- Puteți fi mai precis? - Stephen Hawking.
Stephen Hawking spune că asta e o tâmpenie.
Astea sunt exact cuvintele sale.
- Știi ce? Întâlnirea s-a terminat. - De ce?
Producătorul a spus că n-o să pomenești asta.
- E o întrebare corectă. - Nu, e o calomnie.
- A fost invitatul meu, dr. Rick Marshall... - Să fii sigur de asta!
Cartea sa va apărea mâine, căutați-o la secțiunea "Sunt complet nebun".
După pauză, vom vorbi despre trambuline. Mijloace de distracție sau mijloace criminale...
Stați pe loc!
- Ești nebun? - Ce puternic e!
Traducerea și adaptarea : BRiLi @ www.titrări.ro
TREI ANI MAI TÂRZIU
Doamnelor și domnilor, stimați colegi, concluzia este următoarea...
Viitorul nostru depinde de un singur lucru...
De tahioni.
Particule subatomice care se mișcă atât de repede încât călătoresc înapoi în timp.
Întrebați-vă...
Dacă ar exista un aparat care ar putea produce acești tahioni,
dacă am putea călătorii prin deformările din timp și spațiu...
Ce-ați spus?
"Nu în viața asta?"
Dragi prieteni, eu am proiectat un astfel de aparat.
Vă prezint amplificatorul tahionic.
Genialitatea într-o cutie.
Cu acest aparat, nu călătoriți înainte sau înapoi în timp,
călătoriți paralel în timp, într-o altă dimensiune,
unde trecutul, prezentul și viitorul coexistă.
Luminile!
În regulă. Aveți întrebări?
Minunat.
Da. Tu, tinere.
Dacă trimiți o tonă de iarbă pe Soare, ar arde și ne-ar droga pe toți?
Nu...
Aveți întrebări care se pretează la știință?
Ai văzut-o cumva pe Alice?
De ce plângeai în baie înaintea prezentării?
De ce pari că stai să plângi și acum?
Dinozaurii au sâni?
Gata. Ieșiți afară.
Duceți-vă și jucați-vă în parcare.
Alergați pe autostradă, ce-mi pasă mie.
Gata copii, hai să mâncăm ceva dulce.
Am eu o întrebare. Ați încercat să faceți amplificatorul tahionic?
Tu cine ești?
Scuzați-mă, sunt Holly Cantrell. V-am studiat lucrările la Cambridge.
Cred că sunteți genial.
Ei bine, Holly de la Cambridge, care mă consideră genial,
l-am început, dar nu l-am terminat.
Trebuie să-l construiți, e cel mai incredibil...
Ce mâncați?
O gogoașă umplută cu m&m.
În felul ăsta, după ce termini gogoașa, nu trebuie să mai mănânci m&m.
- Nu vedeți că aveți dreptate, tot... - Oprește-te.
Teoria aia m-a adus din vârful piramidei, la baza ei.
Și știi ce? Numai eu sunt de vină.
Cum se spune, dacă nu reușești, e "fina" ta.
E un adevăr usturător.
Dacă teoria dvs. e o tâmpenie, atunci explicați-mi asta.
Fosila asta are mai mult de 265 de milioane de ani,
și are amprenta unei brichete de 10 dolari. Explicați-mi asta.
Am găsit-o în deșert, împreună cu astfel de cristale,
care emană energie tahionică pură.
Hai...
Explicați-mi asta.
Sfinte Sfârcuri!
Complexul se va deschide în 5 minute.
Dr. Marshall, vă rog contactați-ne.
Doctore Marshall.
Dumnezeule!
Ești bine?
- Stai pe perete. - Sunt bine...
Am lucrat până târziu și mi s-a făcut foame.
Am mâncat până am intrat în comă.
Am mai avut probleme cu mâncatul și în trecut.
Cred că tot stresul ăsta și-a spus cuvântul.
Dar pot să mă controlez.
Nu trebuie să mă întorc în Phoenix.
Am venit să-mi cer scuze pentru ieri. Comportamentul meu a fost...
Nu...
Ai terminat amplificatorul tahionic!
Nu... Adică, da.
L-am terminat de construit, da...
... dar n-am avut curajul să-l testez.
M-am gândit că o vizită la fast-food îmi va da curaj.
Am mâncat înghețată, taco...
14.000 de calorii mai târziu, m-am trezit la Subway,
luptându-mă cu un sanviș de 30 cm
și vorbind cu un ambalaj.
Tot nu mi-a dat putere să pornesc chestia asta.
- Sunt un laș. - Nu, ești un vizionar.
Probabil e cea mai genială invenție din ultimii o sută de ani.
Doamne, sper să reușesc...
Ăsta e cumva un cor?
Sunt date rămase pe hard.
Ce porcărie!
Mă refer la aparat, nu la cor. Îmi plac muzicalurile, reflectă condiția umană.
Sună puțin gay.
Chiar e grozav.
Dr. Marshall, nu te mai văicări, suntem în pragul unei descoperiri majore.
- Ridică-te. - Unde mergem?
Să testăm aparatul ăsta pe teren.
Ești nebună? Nu sunt pregătit pentru un test în teren.
Nu transforma totul într-un caz. E doar o expediție de rutină.
- O expediție de rutină? - Absolut, de rutină.
APĂ GRATIS
ARTIFICII
Aici am găsit fosila.
Peștera Misterelor din Canionul Diavolului.
Haznaua asta e un portal?
Uită-te la citiri.
Trebuie să intrăm în peștera aia.
Nicio problemă, evident locul ăsta e abandonat.
Nu chiar...
Ce doriți?
Am candele romane, comete, bombe și fluturi.
Pe asta îmi place s-o numesc vasectomia mexicană.
Bine, aveți gusturi proaste.
Ce spuneți de asta?
Pe cana asta îmi place s-o numesc "Femeia perfectă".
Doi sâni mari, fără cap.
Și are mâner.
Vrem doar să intrăm în peșteră, bine?
Uite cum facem... Cheltuiți 30 de dolari pe porcării
și vă fac un tur amănunțit.
Totul e pentru un scop nobil. Hotelul și cazinoul Canionul Diavolului.
Măiastră creație.
7000 de apartamente de lux, 3 cazinouri,
un centru de convenții, multe locuri de parcare,
iar când e totul terminat, voi transforma vârful ăsta auriu
în bârlogul meu personal.
Și îmi voi lua o femeie cu care voi trăi aici tot restul vieții.
Iar când ne certăm și mă enervează, o exilez în vârful ăsta,
unde va fi ținută ca prizonieră și sclavă.
- Deci, cumpărați ceva? - Bine.
Ern, mă duc cu oamenii ăștia în peșteră.
Ai grijă de magazin.
Ține gura închisă când respiri, așa cum am vorbit.
Ne faci pe toți să ne simțim ciudat.
Pregătiți-vă să înfruntați cele mai negre temeri, în Peștera Misterelor.
Regula numărul unu. Țineți-vă mâinile și picioarele în barcă.
Regula numărul doi. Distrați-vă la maxim.
Dar aveți grijă, s-ar putea să vă udați.
Poftim? Echipamentul ăsta nu trebuie să se ude.
Nu tu, Mary Poppins...
Mai zi încă o dată și te înec.
Ș-am pornit.
Călătoria începe.
Peșteriologii spun că peștera asta are 100 de ani. Și 1000 de mistere.
Sau are 1000 de ani și 100 de mistere?
Ăsta, prieteni, e unul dintre mistere.
Poți să spui ce vrei, dar omul ăsta e un artist.
Fără îndoială, peștera asta e vestită prin legenda omului șopârlă.
A fost văzut pe aici încă din timpul pelerinilor.
Își pleznește ghearele și încearcă să mănânce oameni,
ascunzându-se în umbrele întunecate ale acestei peșteri.
Dar astea sunt doar niște legende.
Nu-i așa?
Ne întrebi pe noi?
Nu... Ernie, nu-i așa?
Vezi că vine, Will.
Dumnezeule, e omul șopârlă!
O să plătiți pentru el.
Cu siguranță nu o s-o fac.
Eu mă chinui să vă ofer o aventură minunată, și voi nu-mi dați nimic în schimb.
Mi-am pus mănușile, chipiul, tot spectacolul...
Holly, primesc o citire tahionică puternică.
Cred că pot să măresc semnalul cu o undă radio.
Dă-i drumul.
Nici măcar nu vă interesează.
Fără muzică în timpul călătoriei.
Se întâmplă ceva.
Face parte din traseu?
Asta nu e a mea.
- E un cutremur. - Cel mai mare cunoscut vreodată!
Marshall, cred că ar trebui să-l oprești.
- Amplificatorul tahionic. - Înoată, Holly!
Ne mișcăm!
Nu sunt eu!
- De ce ne mișcăm atât de repede? - Ți se pare că știu eu ce se întâmplă?
Ce se aude? E o cascadă în apropiere?
Țineți-vă bine. Nu e un curent natural.
E unul industrial, pentru fabrica de săpun de peste stradă.
Ce-i aia?
Iisuse!
Asta nu e o expediție de rutină!
Ai grijă!
E superb.
Trebuie să recunosc că nu mă așteptam la asta.
Ernie, ticălosule. A fost prea rapid.
Ernie, a fost prea rapid.
Marshall...
Cred că ar trebui să vezi asta.
Îți dai seama ce înseamnă asta?
Da. Înseamnă că Matt Lauer se poate duce naibii!
- Holly, ești bine? - Da
- Era o barcă vikingă. Și un avion. - Taci din gură!
În grupul nostru sunt eu, dr. Rick Marshall, dr. Holly Cantrell
și un ratat care miroase a lichior și picioare murdare.
- Sunt chiar lângă tine! - Am avut dreptate.
Așa cum am prezis, am trecut printr-un portal de pe Pământ
într-o altă dimensiune, unde trecutul, prezentul și viitorul sunt toate amestecate.
- Cum s-a întâmplat asta? - Cu amplificatorul meu tahionic s-a întâmplat!
- Cutia aia muzicală? - Da, a mers!
Unde naiba e?
O problemă minoră. Amplificatorul meu tahionic,
care e singura cale spre casă,
e de negăsit.
Ce?
Ce-a fost asta?
Habar n-am, dar hai să aflăm.
Cred că sunt primate. Au postura unui australopitec, dar coama sagitală...
Taci din gură. Nu te las să-mi strici clipa.
Am așteptat toată viața să-l văd pe marele Bigfoot.
- Te atingi cumva? - Marshall, uite!
Dumnezeule!
Unelte!
- Unelte! - O să-l omoare.
Nu!
Bine, novicilor, urmați-mă.
Știu cum să mă comport cu băieții ăștia.
Maimuțe mici și ticăloase!
Pregătiți-vă să mă venerați,
deoarece eu comand puterea focului.
Will, nu e o idee bună.
Mai zi ceva acum!
Vrei să dansezi cu... Fir-ar!
Bravo! Le-ai dat unor criminali primitivi puterea focului.
E în regulă...
E în regulă, nu te teme.
Suntem prieteni.
Prieteni...
- Ai grijă, Holly. - Vino...
Hai...
Haide. Așa...
Am petrecut trei ani la grădina zoologică din Manchester.
Recunosc un limbaj foarte primitiv.
Eu... Holly.
Holly.
Da, Holly.
Eu, Holly. Tu...
Eu...
Cha-Ka.
Cha-ka...
Nu.
Holly, Cha-ka.
Will.
Bună treabă, Holly. Mă ocup eu de aici.
Salutări, Cha-Ka.
Cha-Ka, eu sunt dr. Rick Marshall.
Dr. Rick Marshall.
Bine?
Să ne uităm puțin la glezna ta. Sună bine?
Să nu uiți Cha-Ka, că deși sunt doctor, nu am diplomă de medic.
Bine?
O să mă uit puțin...
Cum îndrăznești? Nu vreau să-ți fac rău.
Nu fugi de mine, afurisitule!
Ești mort!
Fir-ar tu să fii, Cha-Ka! Nu era nevoie să se întâmple asta.
- Marshall, termină. Îl sperii. - Ce-a fost asta?
N-a fost deloc în pericol. Cha-Ka, sunt prieten.
Siguranță!
Spune-i, Holly.
Marshall...
Așa mai merge.
Ce i-ai spus?
Cred că i-am spus că ești un lider mare, și ești foarte puternic.
Și cred că el a jurat să te servească toată viața.
Nu e necesar, micuțul meu prieten.
Dar voi respecta obiceiurile voastre.
Vei putea să mă servești...
Iar ca răsplată, voi fi un stăpân cinstit, dar foarte aspru.
Dă-te jos!
Ce naiba e cu voi?
Nisipul ăla ne-a înghițit.
Ne putem comporta ca și cum așa ceva nu se întâmplă zilnic?
Mă faceți să mă simt ca un prost.
Bine, hai să ne adunăm...
Inspirați adânc...
Dumnezeule!
Din fericire, am mai fost în situația asta de trei ori.
- Când ai mai fost în situația asta? - N-am mai fost în situația asta!
Încercam să vă ridic moralul.
Dumnezeule! Sper să fie un coiot.
Dumnezeule mare! E un loc de hrană!
Dacă știe cineva despre mâncare, eu sunt ăla.
Dumnezeule!
Luați-vă de mâini, să ne balansăm până la copac.
Întindeți-vă.
Întinde...
Sunteți în formă bună!
Lucrăm ca o echipă.
Dacă aveți idei, nu vă temeți să le spuneți.
Încă o dată. Ar trebui să ajungă.
Toată lumea, împrăștierea! Cha-Ka, stăpânul tău îți poruncește...
Rău Cha-Ka! Loialitatea ta e îndoielnică acum.
- Ăla era un dinozaur! - T-Rex, categoric a ieșit la vânat.
Grăbește-te, ne încetinești!
De ce porți tocuri?
Nu sunt tocuri, sunt cizmele mele cu fermoar.
De ce porți așa ceva într-o expediție pe teren?
Ți-am spus că nu sunt pregătit să ies pe teren.
- Stați! Avem nevoie de o poză. - Frumoase aptitudini, Holly.
Stai acolo.
Asta e dovada că am avut dreptate. Vreau poze.
- Stai acolo. Trebuie să mărim. - Să măriți?
Marshall, trebuie să activăm funcția pentru ochi roșii?
- Da, parcă are ochii puțin roșii. - Fă odată poza aia!
Stai nemișcat.
Unu, doi, trei!
Minunat. Acum fugi! Mănâncă pământul!
Unde naiba e maimuța aia?
Priviți, Cha-Ka ne așteaptă de cealaltă parte a podului.
Bun Cha-Ka, stăpânul tău e mulțumit.
Marshall, am impresia că vrea să distrugă podul.
Cha-Ka, așteaptă!
Stăpânul nu e mulțumit!
Suntem în siguranță, nu poate trece. Are o frică teribilă de moarte.
Rudele lui cred că sunt mai mari. Nu e cine știe ce atlet, domnul T-Rex.
Vedeți? Pleacă rușinat și învins.
La urma urmei, doar are creierul cât o nucă.
Poate că are simțurile mai dezvoltate, dar sunt total compromise de creierul cât nuca.
Uitați-i pe polonezi...
T-Rex e cea mai proastă specie. Cha-Ka, e o poveste amuzantă...
Fugiți!
Urmați maimuța!
Peștera!
Dumnezeule!
Se uită la tine, Marshall! Te urmărește.
Se uită la toți.
Nu. Sigur se uită la tine.
E tare morocănos.
Cred că așa ar trebui să-i spunem, Morocănosul.
Da, e un nume simpatic.
A plecat?
Da.
Fricosul.
Ce papă-lapte!
Va fi numai bună.
Asta va fi baza noastră.
Nu... Nu putem rămâne aici.
Lucruri rele se întâmplă în peșteri. Mai uitați-vă la filme...
Băieți, hai să ne liniștim un moment...
Cred că suntem primii care calcă în lumea asta. E incredibil.
Doamne, suntem terminați.
Nu...
Cha-Ka, nu.
Nu. Pleacă.
Știi ce? Nu vreau ca Cha-Ka să doarmă noaptea asta în peșteră.
Nu e frumos.
E o măsură de precauție rezonabilă.
Trebuia să fie executat, și eu cred că a făcut ceva să merite asta.
E chiar lângă noi. Are și el sentimente, da?
- Nu are sentimente... - Uită-te la el. E adorabil.
- E ca un maimuțoi de pluș. - Ce?
- Măcar lasă-l să se apere. - Nu vorbesc limba maimuțelor.
Tu?
- Nu. - Nici nu mă gândeam.
Lăsați-mă să încerc eu.
Cha-Ka...
Spune că e un prinț între ai lui.
E victima unui complot pentru a-i fura tronul.
Singurul lucru de care e vinovat...
... e dragostea.
Mai lasă-mă...
E pedepsit mult prea aspru doar pentru faptul că...
... și-a făcut nevoile în fântâna satului.
De asta nu dormi în peșteră.
Nu pot să mai traduc.
Domnule...
Să ți-o trag!
Stai așa, unde te duci cu asta?
O să blochez intrarea, să nu fim vulnerabili.
Nu... Dragul de tine.
O greșeală clasică.
Nu te judeca prea aspru.
Nu se pune nimic la intrarea în peșteră, care să atragă atenția.
N-ai văzut că am atras deja atenția unui inteligent dinozaur psihopat?
Faptul că am un doctorat înseamnă că știu puțin mai multe despre dinozauri.
Dinozaurii sunt creaturi cu instincte primare.
Așa cum am mai spus, are creierul cât o nucă. Bine?
Ai înțeles? Cât o nucă...
Ce-i asta?
- Sfinte Gregor Mendel! - Ce e?
E o nucă!
Se pare că e ceva între voi doi.
Ziua a doua. Ora 06:00.
N-am dormit deloc azi-noapte.
Nici o secundă.
Nicio urmă de amplificatorul tahionic, singura noastră șansă de întoarcere.
Rațiile alimentare încep să scadă îngrijorător.
De aceea am luat hotărârea ca în caz de înfometare,
o să-l gătim și o să-l mâncăm pe Cha-Ka.
M-am gândit mult la asta.
Dacă carnea lui Cha-Ka e demnă de emisiunea "Iron Chefs",
sunt sigur că Bobby Flay ar servi-o cu ardei prăjiți, cu semințe de chimen
și puțin cimbru...
Nu ar fi simplu,
dar dacă l-ar prăji la foc mic,
sunt sigur că carnea lui Cha-Ka se va desprinde de pe os.
Cocteiluri!
- Iubesc fructele. - Minunat, muream de foame.
- Ce fructe ați... - Stai puțin, Holly.
Nu recunosc fructul ăsta.
Poate ne ajută nativul.
Cha-Ka, Rick Marshall. Cha-Ka...
Sunt bune de mâncat?
De mâncat...
Îți mulțumesc, Cha-Ka. Îți mulțumesc că m-ai ascultat.
Iartă-mă că m-am îndoit de tine, micuțul meu prieten.
Are o aromă înțepătoare. Miroase bine.
Foarte...
Doamne, Cha-Ka!
Ce mama naibii?
Prieteni?
Prieteni?!
Tehnic, cred că da. Dar sunt stăpânul tău.
Bine? Avem un contract verbal.
Trebuie să înțelegi asta. Bine?
Holly, repede! La intrare! Ocupați pozițiile!
Pare o descărcare de plasmă. Sunt raze beta.
Marshall?
Marshall!
Ajută-mă, te rog.
O voi face.
Marshall!
Unde te duci?
Cineva sau ceva știe că suntem aici.
A intrat în capul meu și mă cheamă.
- Înapoi, Holly! - Ce faci?
Am mai văzut asta. Are nebunia junglei.
Trebuie să-l doborâm cât timp mai are demnitate.
- Cha-Ka, să mergem! - Ce?
Vedeți? Ăsta e locul.
Un emițător.
Un transmițător conectat direct la lobul meu frontal.
- Ce mama naibii? - Oprește-te!
Măi să fie! Se pare că nu erai nebun.
Sunt îndeajuns de bărbat încât să recunosc că a fost greșeala mea.
E o arhitectură uimitoare. Seamănă cu cea din America de Vest.
Mie îmi amintește de clădirea Prudential.
Sarisataka!
Pun pariu că cineva cultivă iarbă aici.
Simți energia asta? La fel ca în Canionul Diavolului.
Sunt radiații tahionice. Marshall, amplificatorul nu poate fi departe.
În sfârșit ceva mișto, nu?
Nicio reacție! Cred că ați mai văzut și asta, nu?
În laboratorul vostru.
Ce-i chestia asta?
Poate aici țineau strămoșii noștri ceremonia premiilor Grammy.
O poză cu Santana rezemat de drăcia asta...
- Vibrează. - Eu n-aș atinge-o în locul tău.
Crezi în viața de după dragoste?
Câtă prostie și naivitate.
Crezi în viața de după dragoste?
Will, vrei să taci? Doctorul Marshall are nevoie de liniște.
- Da... - Chiar mi-am simțit antebrațele.
În mod normal ar trebui să plătești pentru așa ceva.
- Dumnezeule... - Holly, ar trebui să încerci și tu.
Nu! Sarisataka!
- Ce? - Sarisataka!
Ce e, Cha-Ka? Ce-ai spus?
Sarisataka!
- Ce spune? - Nu știu, dar e foarte agitat.
Sarisataka...
Spui Therese Taco?
Nu te prosti, că mor de foame.
Nu! Sarisataka!
Ce naiba înseamnă asta?
Feriți-vă de Sleestak.
Mi-e teamă că nu vom afla niciodată.
Bine.
La naiba, nu era vorba de taco.
Nu suntem în pericol iminent.
Au sângele rece și se mișcă încet...
- Repet. Nu e un pericol iminent. - Vrei să încetezi, te rog?
Mă sperii!
Dumnezeule, sunt peste tot. Parcă sunt niște zombi.
Așa pun mâna pe tine, prin volum.
- O să murim toți! - Ba pe naiba!
Iau cel puțin unul cu mine, chiar dacă mor cu el de gât.
Vrei și tu?
- Ce tot faceți? - Stai puțin.
Ce naiba...
Să intrăm!
Pe loc repaus, Holly.
Stați așa...
Cred că suntem în siguranță. Nu pot să intre.
Slavă Domnului pentru asta, m-ai uns pe suflet.
E minunat. Stăm aici și ne sufocăm în încăperea asta mică...
și enormă.
- Ce utilizare eficientă a spațiului. - Parcă e casa lui Snoop Dogg.
Uite unul auriu. Hai să-l ardem.
Nu vă temeți. Eu sunt Enik, Altrusianul.
Slavă lui Vindock că ai venit în ajutorul meu, Rick Marshall.
- Mă cunoști. - Desigur.
Chiar și în cele mai îndepărtate colțuri ale universului, am văzut caseta cu Matt Lauer.
Eu sunt prizonier în acest tărâm pierdut.
Doar tu mă poți ajuta să scap.
Soarta universului depinde de tine.
E foarte măgulitor, Enik.
- Dar cred că ai greșit persoana... - Nu, Rick Marshall.
Te-am chemat aici să mă ajuți să opresc un nebun care deja a cucerit lumea mea.
Acum plănuiește să o cucerească pe a ta.
Numele lui e...
Zarn.
Eu sunt Zarn. Ascultați-mi avertismentul sau veți fi distruși!
Zarn a devenit obsedat de folosirea puterii cristalelor pentru a cuceri universul.
Dacă nu e oprit, va deschide un portal spre lumea ta,
și va conduce armata Sleestak într-o cruciadă în timp și spațiu.
Trebuie oprit.
Enik, prietene...
Amândoi suntem oameni de știință. Cred că împreună putem rezolva asta.
Nu trebuie să atingi cristalele!
O manipulare greșită a cristalelor poate întoarce timpul și spațiul pe dos.
Ce vrei de la noi?
Lui Zarn îi lipsește un singur lucru pentru a-și pune planul în aplicare.
Un aparat care să amplifice tahionii și să elibereze puterea cristalelor.
Marshall a creat un aparat care izolează interferențele tahionice.
Da, eu l-am creat.
Desigur. Dacă tahionii sunt concentrați pe vectorul temporal,
un portal stabil poate fi deschis...
în orice punct de pe linia continuă, între timp și spațiu.
Suntem atât de deștepți!
Rick Marshall, am știut că tu mă poți ajuta.
- Mulțumesc. - Ai într-adevăr o inteligență avansată.
- Nu știu cum te descurci printre ei. - Nici eu nu știu.
- Pardon! - Ai amplificatorul ăsta tahionic?
L-am pierdut pe drum. Poate fi în timp...
Dimpotrivă, îl detectez în apropiere.
Ciudat! Nu pot să-i stabilesc locația. Se mișcă.
Ne ocupăm noi de asta. Dacă e acolo, îl vom găsi.
Nu te grăbi, prietene.
E o regulă după care trăiesc, să n-ai niciodată încredere
într-un tip cu tunică.
- Trăiești după regula asta? - Da. Nu m-am înșelat niciodată.
- Haide, Enik. Poți să te deplasezi? - Nu.
Locul meu e aici, în pilon. Trebuie să protejez cristalele.
Dacă vreți să vă întoarceți acasă, cristalele sunt portalul, iar aparatul, cheia.
Găsiți-l înaintea lui Zarn.
Aduceți-l la mine și salvați-ne pe toți!
Salvați Universul!
În regulă, adunați-vă.
Hai, repejor.
Grăbiți-vă.
- Acum ai făcut asta? - Da.
Sunt un entuziasmat al miniaturilor.
Foarte impresionant.
Mulțumesc.
Observ câteva probleme cu dimensionarea, dar...
Eu cred că e al dracului de bine.
Noi suntem aici.
După cum vedeți, deșertul, pădurea... Asta cu ce seamănă?
- Cu peștera. - Da. Peștera în care locuim.
Ăsta e vulcanul. Bine?
Îl voi lega pe Will la acest balon cu aer cald.
Va fi echipat cu o rază tahionică și un încărcător pentru mobil.
Nu țin minte să mă fi oferit voluntar.
Holly, noi doi o să-l urmăm pe Will în timp ce el caută semnalul
amplificatorului dispărut, și presupus operațional.
- Doamne, e aproape. - M-am ocupat eu de asta.
În perioada carierei mele profesionale, am făcut numeroase cercetări
pe reptile și diferite păsări prădătoare.
- Asta și sunt dinozaurii. - E discutabil...
Te rog, taci.
Au simțul olfactiv foarte dezvoltat.
Dacă tot am adunat asta, strict pentru cercetare genetică,
să o folosim la întoarcere, cred că ar fi mai înțelept să o folosim acum.
Urină de hadrozaur.
- Ne vom acoperi cu... - Stai puțin. Ce-i aia?
Urină de hadrozaur.
Cum ai adunat asta?
În timp ce tu dormi, eu adun materiale de cercetare.
Bine?
Asta trebuia folosită în ingineria genetică.
Și urma să scriu un raport despre funcționarea rinichilor.
Dar acum va fi un camuflaj. Vom armoniza cu mediul.
- Bine? Ne vom acoperi... - Scuză-mă.
- Încerc să-mi dau seama... - Dumnezeule!
Deci, tu ai adunat urină?
Da. Care-i problema?
Înseamnă că ai stat sub scula unui dinozaur, cu găleata.
Dacă vrei să simplifici totul la elemente de spațiu, da. Am stat.
Și, cum a fost?
- Chiar mă întrebi asta? - Da.
A fost foarte liniștitor, ca la pescuit.
Să stai în aerul nopții, nemișcat, calm...
... iar apoi te alegi cu o pradă mare.
Deci, ne vom acoperi trupurile cu urină,
și apoi vom deveni practic nedetectabili pentru orice dinozaur.
Vin. Trebuia să mă gândesc demult la asta.
Revigorant.
Să înghițiți puțină urină, să intre în circulație...
Să nu faceți asta.
Cine urmează?
Serios, nu e așa de rea.
Încep să mă ardă puțin ochii. Nu mă așteptam la asta.
Îți intră și în nări, nu vreți să vi se întâmple asta.
E bună pentru dimineața.
E tare...
Poate a doua stropire va reduce efectele.
Le-a înrăutățit imediat.
Unde e indicatorul cu laser? Nu mai contează.
Probabil va trebui să facem...
Cine e?
Poate ar trebui să-l urmăm pe el.
Totuși, frumos bidon.
Da, hai să uităm de macheta mea și să urmăm maimuța.
Mai taci, Cha-Ka!
Am ajuns?
Ți se pare amuzant, Cha-Ka?
Ăsta-i marșul morții.
Dumnezeule!
Incredibil!
Ăsta trebuie să fie punctul principal de intrare în lumea asta.
E ca un departament de lucruri pierdute ale Universului.
Uitați-vă cum fug creaturile astea!
Parcă am fi în cel mai mare mall din lume.
- E ca la mall. - Nu lipsesc decât standurile alimentare.
Dumnezeule! Uite-i cum sar.
Unde se duc ciupacabrele astea mici?
Îți spun eu unde se duc...
La barca noastră.
Aparatul nu poate fi departe.
Barca noastră? E barca mea.
Plecați de acolo! Nu vă mai luați de barca mea.
Uite-ți standul alimentar.
- Înghețată... - Ce faci?
Mă duc să-i iau lui Cha-Ka o înghețată. N-a mai mâncat niciodată.
E un motiv pentru care dinozaurii ăia stau acolo.
Ei știu.
- Ce să știe? - Că e ora mesei.
- Alt dinozaur. Femelă. - Da...
Avem noroc.
Aceste animale mari de pradă sunt foarte teritoriale.
Nimic nu-i poate distrage atenția unuia de la celălalt.
Rahat!
Știm, e una din situațiile în care turnatul urinei în cap, e o idee proastă.
Fugiți!
Condu-mă, Cha-Ka!
Condu-ți stăpânul în siguranță!
Ce tot faci?
Cha-Ka, nu!
De ce? Ești un ticălos, Cha-Ka!
Împrăștiați-vă!
Îl va încurca!
Încercați să alergați în serpentină.
E imposibil să-și schimbe brusc direcția!
În serpentină!
Serpentină!
Serpentină...
- Ticălosule! - Marshall!
Nu te-ai săturat să te tot înșeli?
Ba da.
Chiar m-am săturat.
Dă din teniși, Marshall!
Cred că are și el o pereche.
Fascinant, dar înfiorător!
Nu...
Marshall!
Sunt aici.
Sper că filmezi!
Am filmat!
Nu vreau să mor într-un Hummer!
E un masacru!
Scârbos!
Pregătiți catapulta!
Ce?
Pregătiți catapulta!
Ce?
Pregătiți dracului catapulta!
- Chestia asta? - Catapulta! Acum!
Nu! Du-te în direcția aia!
Fă ce-ți spun!
Haide...
- Cum se pregătește o catapultă? - De unde să știu? Învârte!
Unu...
Doi...
Trei...
Pregătiți drăcia aia!
Dumnezeule!
Pregătiți-o!
Vin repede!
Nu vă opriți!
Încordează-te puțin!
- Pachetul a sosit. - Ce e pachetul?
Un tub de azot.
Acum!
Nu mă așteptam la asta.
Melodia gay!
Cassie, iubito...
Aparatul e aici.
Ce nasol!
E tare nasol!
Marshall?
Ce faci?
Renunț.
Și mă simt bine.
Cum rămâne cu drumul spre casă, cu recunoașterea muncii tale?
Vei renunța la tot ca să stai aici?
Nu, bineînțeles că nu.
Să stau aici e doar prima fază a planului.
A doua fază mă bucură foarte tare.
Implică ajustarea unghiului poziției mele,
și introducerea acestei mâini pe jumătate în pantaloni.
Ușor de perceput, dar totuși elegant.
Da...
Am încercat, am dat greș...
Și știți ce? Încă o dată, e "fina" mea.
- Vrei să spui "vină". - Nu, vreau să spun "fină".
Așa scria pe posterul meu.
E o tâmpenie, amice.
Nu pot să cred ce tocmai aud. Orice om de știință în toate mințile...
Inițiez a doua fază.
Știi cum am auzit prima dată de tine?
Ca o glumă.
În primul an la Cambridge, trimiteam e-mailuri
cu apariția ta la Matt Lauer ca să ne distrăm.
Erai pe YouTube, la categoria "Momente penibile", Lauer vs. Marshall,
iar apoi maimuța care făcea pipi chiar pe fața ei.
Exact în ordinea asta.
Dar eu nu râdeam.
Eram fascinată.
Am văzut un om dispus să trecă prin orice, doar de dragul de a cunoaște.
Am pus asta la suflet, dr. Marshall. M-am implicat în teoriile tale
și am fost dată afară de la Cambridge din cauza asta.
Ai renunțat la viitorul tău pentru teoriile mele?
Da. Așa mi-a spus toată lumea.
Dar eu nu i-am crezut. Nu până acum.
Ai văzut filmulețul ăsta cu maimuța?
Da, l-am văzut de vreo 12 ori.
Dumnezeu să binecuvânteze internetul!
Hai, Cha-ka. Să lucrăm la starea misiunii noastre.
Ce faci?
Ce e, micuțule? Ești bine?
Ai probleme cu fetele?
- Da. - Mie-mi spui...
Asta rămâne între noi...
De aproape 6 ani n-am mai avut parte de acțiune.
Da...
Spune că i-e dor de tribul lui. Ducea un trai minunat.
N-au nicio grijă, sunt nomazi și trăiesc oriunde e mâncare.
La fel ca mine. Eu m-am mutat de 3 ori să fiu aproape de un Ruby Tuesday.
Da, fără pauză.
Femeile așteaptă după bărbat...
... și îi fac toate poftele.
Îmi place asta. Continuă.
Cu toate că sunt urâți...
... compensează asta prin personalitățile frumoase.
Ca prinț al tribului, e servit de un harem de 7000 de femei.
Nu e rău, micuțule.
Îi aduc toate merele pe care le...
Cred că ai înțeles asta. Nu vreau să traduc.
Aveți loc lângă foc pentru un ticălos ca mine?
Credeam că ai renunțat.
Așa am făcut.
Am renunțat la a renunța.
Am stat acolo mult timp.
Eu, rușinea mea, și chestia asta cu corzi.
Dar m-am răzgândit.
M-am gândit mult la ce o să vă spun.
Am realizat că nu e nimic de spus.
Dar poate...
- ...pot cânta ceva. - Nu! E în regulă.
Marshall, Will și Holly,
într-o expediție de rutină,
au trăit cel mai mare cutremur cunoscut vreodată...
- Asta-i tot ce am. - E destul.
- Scuzele îți sunt acceptate. - Mulțumesc. Sunteți atât de generoși...
Apreciez asta. Cred că a început să-mi treacă.
Au trăit cel mai mare cutremur cunoscut vreodată...
În curentul puternic, ce le-a lovit micuța barcă...
Asta-i bine.
Și i-a aruncat...
Sunt atât de obosit...
... 300 de metri în aval.
Ce slăbit mă simt.
Sunt frânt.
Acum vine finalul. Sună ca un arpegiu, dar nu e nimic sofisticat.
Ce somn m-a luat...
Spre tărâmul...
Tărâmul...
Sunt atât de obosit...
Ce s-a întâmplat?
Ai avut o insectă pe tine, dar acum nu mai e.
Bine.
Gata...
Trezirea.
Ascultați. E o nouă zi.
Da, am avut un obstacol.
Da, e tentant să rămânem în lumea asta și să murim,
dar nu așa joacă noul Marshall.
Ați auzit?
Nici un pic...
Nu mai e același Marshall cu mâna în pantaloni.
Nu e același Marshall care mânca înghețată și o întreagă halcă de șuncă,
în timp ce se uita, nu la una, ci la două episoade din "Reuniunea mamei".
Nu. S-a dus.
Uitați cum stă treaba...
Enik se bazează pe noi.
Întregul univers se bazează pe noi.
Dacă vrem să ajungem acasă, trebuie să punem mâna pe aparatul ăla.
Asta înseamnă să ne cățărăm.
Ore istovitoare de cățărat pe stânci abrupte.
Și asta nu mâine, nu peste câteva ore, ci chiar acum.
- Ați înțeles? - Da.
Ați înțeles bine?
Să ne mișcăm, panseluțelor.
Nu e întrecere! Bine?
Din nou. Stânga, dreapta, înapoi...
S-o facem din nou, îndepărtându-ne de oglindă. De la capăt.
Cinci, șase, șapte, opt...
Ce mama naibii?
Pterodactilii își pun ouăle în zonele cele mai fierbinți.
Uite și cutia voastră de rahat.
Peste un strat subțire de magmă vulcanică.
Ce ar fi bine să faci, e să-ți distribui egal greutatea,
dar în același timp, să fii atent la ouă.
Will?
Știu că te prefaci.
Bine... Cha-Ka!
Zău așa!
Bine. Poate ar trebui să ascult cuvintele unor tineri care încearcă să ajungă pe scenă.
Doamne, sper să reușesc!
- Sper să reușesc. - Marshall...
Ai grijă.
M-am trezit. O fac eu.
Marshall, văd că o faci tu.
Stați cu ochii pe mamă.
Marshall, nu ai voie să schimbi temperatura.
Chiar și o picătură de sudoare poate provoca spargerea găoacelor.
Așa e.
Am nevoie de slujba asta, te rog Doamne, chiar am nevoie de slujba asta...
Trebuie să primesc slujba asta...
Am reușit!
Să văd băieții. Tot grupul.
Cinci, șase, șapte, opt...
Ies din găoace. De ce ies din găoace?
Muzica... Cred că e ca un cântec de leagăn.
Tăceți odată!
Doamne, sper să reușesc... Sper să reușesc...
De câți oameni are nevoie?
Doamne, sper să reușesc... Sper să reușesc...
De câte fete, câți băieți?
Uită-te la toți oamenii ăștia, la toți...
De câți oameni are nevoie? De câte fete, câți băieți?
De câți oameni...
Am nevoie de slujba asta, te rog Doamne, chiar am nevoie de slujba asta...
Trebuie să primesc slujba asta...
SAFETY FILTER : BR1L1
Plecăm acasă.
Îmi va fi dor de locul ăsta care dovedește că am avut dreptate.
Să beau... Da!
E delicios și revigorant.
Și dulce și acru, ca mâncarea chinezească.
În satul lui asta e o băutură pentru sărbătorit.
Noroc!
Îți aduce o rază de fericire în trup și suflet.
Nu e vorba de o rază de fericire.
Înseamnă "Singurătate înfiorătoare".
Apoi curajul vă va fi încercat, în timp ce mintea se încețoșează.
Apoi scorpiile se vor ridica din mormânt...
și vă vor cuprinde cu o îmbrățișare rece...
și vă veți simți ca și cum intestinele v-au fost străpunse...
de Șarpele Fantomă.
Nu poate fi corect.
Nu, nu poate.
Cha-Ka...
Nu e vorba de Șarpele Fantomă. E mai degrabă o sculă de zombi.
Cred că e un narcotic.
Serios?
Trebuie să fii sincer cu mine, da?
Ești polițist?
Cha-Ka...
Nu e un răspuns, Cha-Ka. E doar numele tău.
Serios. După legea în vigoare, ar trebui să-mi spui dacă ești polițist.
- Marco. - Polo.
Porți microfon?
- Marco. - Polo.
Fierbinte...
Vreau mâncare.
- Marshall. - Da.
Dă-mi un fruct.
- Așa. Cu puțină lămâie. - Mulțumesc.
Cha-Ka...
Îți datorez niște scuze.
Sunt un oaspete în țara ta,
un oaspete care a venit neanunțat și neinvitat,
și te-am tratat ca pe un gunoi.
Ca pe un gunoi!
Vreau să mă revanșez față de tine.
Dragostea care o simt pentru tine,
și nu exagerez deloc,
e de un miliard de ori mai mare
decât dragostea lui Iisus pentru oamenii
pentru care a fost răstignit pe cruce.
Să fii sigur de asta!
Cât mă bucur că ați lămurit asta!
Vă iubesc mult de tot.
Sunteți uimitori.
- Nu vreau să mă mai întorc acasă. - Nu...
Locul ăsta e ca stațiunile Sandals.
Oameni de treabă, mâncare bună...
Distracție pe cinste...
Așa vreau să fie viața mea.
- Vreau să stau aici pe vecie. - Da...
Ești amuzant, Cha-Ka.
- E ilar. - Ești amuzant...
Glumele lui sunt dezgustătoare.
- Ești amuzant. - Serios vorbind...
Cât ar trebui să vă plătesc să vă sărutați cu limbă?
Pe bune?
- Absolut. - Vorbești foarte serios?
Categoric. Pe gura lui de maimuță...
Dacă rămâne între noi trei, o fac gratis chiar acum.
Nu mai spunem la nimeni.
- O fac chiar acum. - Să te văd.
- Sărută-l. - Nu mai spuneți la nimeni?
Nu. Eu nu mai spun nimănui.
Cui să-i spun?
- Sărut franțuzesc. - O fac!
Ce?
Sunteți scârboși!
Nu vreau s-o mai fac!
Nu mai vreau!
M-am răzgândit.
Ouă de dinozaur!
Și rahat de dinozaur...
Eu sunt Zarn. Ascultați-mi avertismentul sau veți fi distruși!
Încercăm doar să ajungem acasă...
Enik Altrusianul a scăpat din custodia noastră.
A preluat controlul pilonului și al cristalelor,
iar acum plănuiește să conducă armata Sleestak într-o cruciadă în timp și spațiu.
Dacă mă auziți, luați în serios avertismentul meu.
Să nu credeți...
Enik, nu!
Zarn.
Trebuie să-i avertizez...
Holly?
Au luat-o pe Holly!
Cha-Ka, am o misiune pentru tine.
Ascultă-mă bine...
Nu știu ce înseamnă asta.
Vino încoace!
Probabil santinele. Comportament clasic de roi.
Evident, sunt în patrulare.
Un fel de drone, vânează fără întrerupere...
Se pare că sunt pe cale să se pupe.
Nu...
E gata să se dea la el.
Vrei să taci? Nu se dă la el.
Ai dreptate.
Categoric se dă la el.
Propriul nostru spectacol privat.
Iisuse Hristoase!
- Salutare! - Nu face asta.
Concentrează-te.
Te găsim vinovată pentru ajutarea lui Enik Altrusianul.
Uite-o!
Pregătește-te să-l întâlnești pe Dumnezeul Sleestak.
- Oprește-te! - Marshall!
- Nu te băga! - Amice, ce naiba faci?
A fost prinsă pe când încerca să-i ducă un aparat tahionic lui Enik.
Dacă o vrei pe Holly, trebuie să treci de noi.
- Marshall, nu! - Pentru că toți suntem prietenii lui Enik.
Enik Altrusianul e vinovat de masacrarea și distrugerea unei întregi civilizații.
- O întreagă ce? - Condamnat pentru crimele sale,
a primit 10.000 de ani în temniță.
Ne-a mințit?
Și a fost obligat să poarte o tunică, ca simbol al nelegiuirilor sale.
Ți-am spus, amice. Tunica...
Ca și aliați ai lui, veți muri și voi.
Capturați-i!
Hai!
Marshall!
Ține-te bine!
Putem s-o facem. Ești pregătită?
Stai...
Relația noastră de muncă...
Am vrut să fac asta de când te-am văzut.
Adică am fi putut să ne sărutăm în tot timpul ăsta?
Da, dar mi-a fost teamă că o să-ți distragă atenția de la muncă.
Nu mi-ar fi distrat atenția... Niciodată.
Cred că glumiți. Pe bune?
Tocmai acum e momentul potrivit pentru asta?
Are dreptate. Trebuie să-l oprim pe Enik.
E în avantaj și...
Știu că avem elementul surpriză, dar...
Da, că tot veni vorba...
Ce e?
L-am trimis pe Cha-Ka după el.
Rick Marshall...
Venind aici mi-ai întârziat puțin planurile, dar nu contează.
Am ce-mi lipsea.
Și totul datorită ție, doctore Marshall.
Și aparatului...
Nu! Suntem în inferioritate.
Armata mea Sleestak e pregătită.
Datorită puterii cristalului, sunt sclavii mei.
Armata mea cuceritoare.
Mulțumită aparatului tău,
pot conduce o invazie în orice loc vreau...
... în timp și spațiu.
Cred că o să încep cu Pământul vostru.
Armata mea Sleestak se înmulțește repede.
Da, am văzut asta...
Într-o săptămână, Pământul vostru va fi măturat complet de valul meu nimicitor.
Când o să stau în cenușa civilizației tale,
o să mă asigur să primești toate recunoștințele științifice.
Știu cât de important e asta pentru tine.
Păstrați-vă puterile.
Veți avea nevoie de ele.
Vom avea nevoie de ele?
Ce încerci...
Marshall?
Grozav!
Tu fugi, îi distrag eu atenția. Nu pe mine mă vrea.
Nu...
Nu mai fug.
Totul se termină aici.
Marshall, ce faci?
Poate ce trebuia să fac de la început.
Plecați. Ne întâlnim la pilon.
- Sper. - Nu plecăm fără tine.
Pleacă de aici! Nu te iubesc.
- Pleacă! - Marshall!
Pleacă! Ești urâtă.
Dacă chiar vrei să faci asta, ține aici...
Sunt niște artificii foarte puternice, poate o să-ți fie de folos.
Îți bați joc de mine?
Tot timpul ăsta ai avut o sacoșă cu artificii la tine?
Au fost pe puțin 12 situații în care le-am fi putut folosi.
Are dreptate. Acum nu mai contează.
Trebuie să fiu sincer cu tine. Te-am judecat greșit.
Credeam că ești doar un dobitoc care se îmbracă prost, dar am greșit.
Ești super tare.
- Mulțumesc. - La bine și la greu...
Te voi urma în luptă în orice moment. M-ai auzit?
În orice moment!
Bine...
Ce spui de momentul ăsta?
- Chiar acum? - Da.
Sincer, nu mă așteptam să-mi ceri o favoare așa repede.
Din păcate, va trebui să te refuz de data asta.
Dar cred că-ți va fi de folos, pentru dezvoltarea ta personală, să faci asta singur.
O să-ți țin pumnii.
Mult noroc.
Numai dragostea contează.
Bine?
Data viitoare, o să fiu alături de tine.
Oricând, dar nu acum.
Pe el îl vrei, nu pe mine!
E un lucru sigur...
... că noi doi nu ne simpatizăm.
Doar unul va rămâne.
Va trebui să te bat la jocul tău.
Înapoi!
Da' rapid mai ești! Din cauză că ești dinozaur.
Dar tu nu ai la tine așa ceva, nu?
Bine ai venit la teoria Big Bangului, amice.
La naiba, Will!
Asta a fost o tâmpenie.
Ești încolțit. Nu ai cum să scapi!
Întotdeauna e o cale de scăpare.
Pentru că dacă nu reușești...
... e numai "fina" ta.
- Dumnezeule, o face! - Fă-o!
Doamne!
Nu pot să cred!
Băi! Da, tu! Ticălosule!
Știi pe cine ai mâncat?
Probabil pe cel mai genial om, singurul care te-a cunoscut cu adevărat.
Da, s-a înșelat în privința creierului tău,
dar nu-l mănânci pentru asta! Stai de vorbă cu el, idiotule!
Era viitorul tău!
Era viitorul meu!
N-o să-i spun asta niciodată din cauza ta.
Toate bune...
Trebuie să ajungem acasă. O să ne întoarcem
și vom spune lumii întregi ce a făcut dr. Rick Marshall astăzi aici.
Să vă văd, ticăloși verzi!
M-am săturat de voi...
... mormoloci cu pași înceți!
Will! Ajutor!
Gata, micuțule. Hai s-o facem.
Dă-i bătaie!
Vrei o bucățică? Mușcă-i, Cha-Ka!
Holly!
Will!
Pas. Pas. Ridică-te.
Hai prietene, du-ne acasă.
Așa! Și pe ăla!
El e...
Luați de aici...
Doamne, e cel mai grozav lucru pe care l-am văzut!
Hai, amice.
Ar fi grozav dacă ar coborî pe coada Morocănosului, ca Fred Flintstone în...
Dumnezeule! Am trăit-o!
Chiar am trăit-o.
Ușurel.
Termină, mă gâdilă.
Marshall!
- Cum... - Am crezut că ești mort.
Mort? Nu, a fost doar o mică întârziere.
Hai să mergem acasă.
Stai puțin... Nu cred.
Am văzut când te-a înghițit. Te-a vomitat cumva?
Nu e posibil. T-Rex nu are reflexul faringian.
Nu e important.
Sunt teafăr. Asta-i tot.
- E ca un puzzle. - Nu vreau să vorbesc despre asta.
Hai să aprindem scânteia.
Marshall, cum ai ieșit?
Vorbim mai târziu despre asta. Vă voi explica fiecăruia în parte.
Dumnezeule, n-ai de gând să te maturizezi?
- Dumnezeule! - Da, m-a scos pe fund.
Și acum sunteți prieteni?
Mă plimbam prin stomacul lui, și cred că i-am rezolvat un blocaj intestinal.
Acum e într-o dispoziție mult mai bună.
Putem să trecem peste asta?
Chiar vreau să ajung acasă.
Ai fost scos pe fund de un dinozaur.
E super tare.
Morocănosule, ascultă...
Când vei discuta despre asta, și o vei face,
te rog să fii moderat.
Da?
Bine, șmechere. Să plecăm acasă.
Nu te preocupa, e greu cu brațele tale vestigiale.
Hai să mergem.
Spre libertate!
Mulțumesc, doctore Marshall.
Iar acum, portalul se deschide!
Enik!
S-a terminat.
Nu te duci nicăieri.
Crezi că poți să-mi impui mie ceva?
Makan nankata!
M-am bătut la Perdu.
La JV.
Bătaie! Bătaie!
Cha-Ka, ia poziția pentru "Spărgătorul de nuci".
Vezi că vin!
L-am ratat.
Ce ai făcut?
Portalul se închide pentru totdeauna.
Abia rezistă. Să mergem!
Alege între casă și prieten, doctore Marshall.
Ba nu! Inversez!
L-am mobilizat pe ticălosul ăsta.
- Eu rămân aici. - Ce?
Da. Am vorbit cu amicul meu Cha-Ka, mi-a spus că e o lume frumoasă.
Locul meu n-a fost niciodată în lumea reală.
Ăsta poate fi un nou început pentru mine.
Îmi fac prieteni noi, pot chiar să ajung cineva. Un învingător.
Chiar te admir acum.
Mulți oameni trec prin viață căutând ce am găsit eu aici,
dar ei nu găsesc asta niciodată.
Sau mai rău. Găsesc, dar le scapă printre degete.
Mi-e teamă de așa ceva.
N-am mai fi oameni, dacă nu ne-ar fi teamă.
Marshall, te rog!
Nu mă poți lăsa așa aici, cu el...
De la un om de știință la altul, te implor, fie-ți milă!
Știința nu arată milă.
Și nici eu.
- Asta a fost tare. - Mulțumesc.
Haide, Holly.
- Ești pregătită? - Da.
Cha-Ka, tehnic sunt tot stăpânul tău.
Marshall?
Holly...
Am reușit.
- Mulțumesc. - Eu îți mulțumesc.
Vreau să-ți spun că...
... ai devenit o femeie foarte frumoasă.
Unde e Will?
S-a dus într-un loc mai bun.
L-ați omorât?
Nu...
S-a dus într-o lume ciudată.
O lume a dinozaurilor...
A oamenilor maimuță...
A oamenilor șopârlă...
O gaură în timp și spațiu. Un adevărat tărâm al celor pierduți.
Oricât de greu ar părea asta, Will a ales să rămână acolo.
Bine. Mișto.
Ai văzut armata de Sleestak cum l-au bătut măr pe Enik?
Nu i-am mai văzut să se miște așa rapid.
Îți dau completă dreptate, amice.
Tunica. Hopa sus!
Te duc eu.
Ai o greutate înșelătoare.
Dumnezeule!
Dumnezeule, Cha-Ka! Suntem regi.
Așa arată femeile voastre?
Stai liniștit...
Ușurel...
Mă ocup eu de asta.
Ce faceți? Eu sunt Will.
Sunt cel mai bun prieten al lui Cha-Ka.
Am venit să vă ofer protecție și un adăpost...
... și aproape tot ce ați avea nevoie.
Bună. Ce faci? Da...
E de blugi, da...
Frumoasă zi. Revin și la tine.
Categoric a fost o decizie bună.
Urmăriți emisiunea "Today", cu Matt Lauer.
A trecut ceva vreme de la ultima vizită a oaspetelui meu,
dar după întâmplările spectaculoase de anul trecut,
nu mai are nevoie de prezentare.
S-a întors cu o nouă carte, și cum mai multe dovezi despre...
... ați ghicit, deformările temporale.
- Am voie să fumez. Am întrebat. - Splendid.
- Ați avut un an pe cinste. - Mai degrabă unul astral, Matt.
Chiar ți-am adus un ou de dinozaur...
pe care frumoasa mea parteneră și iubită, Holly Cantrell,
a avut bunăvoința să-l care.
Și sunt foarte bucuros pentru noul meu volum.
E doar o carte.
16 săptămâni în topul celor mai bine vândute cărți...
- Să trecem la descoperirea dvs... - Asta e pentru tine. Am semnat-o.
- Trebuie să citești titlul. - Nu o să fac asta.
- Citește-l. - Nu!
Citește naiba titlul!
Fie...
"Matt Lauer se poate duce naibii", de doctorul Rick Marshall.
Am rămas surprins că avocatul tău a fost de acord cu asta.
L-am întrebat dacă e sigur...
Mi-a răspuns că da, să mă pun pe treabă.
Nemernicule!
Papă-lapte!
Traducerea și adaptarea : BRiLi @ www.titrări.ro